Citát z Bible:
Proto i my, obklopeni takovým zástupem svědků, odhoďme všecku přítěž i hřích, který se nás tak snadno přichytí, a vytrvejme v běhu, jak je nám uloženo.
Žd 12,1 E
(Další citáty)
Žena může být skvělá jako bohyně, ale muže nenaplní. To muž má naplňovat ženu − ale kde na to brát lásku, sílu, obsah?
Právě jsem absolvoval školení o tom, jak povzbuzovat. Zjistil jsem, že je to docela jednoduché, ale...
Jednoduché v tom, že stačí, abychom se na člověka podívali, našli na něm něco pozitivního a přirozeně to řekli nahlas.
Dobrou knihou rozšíříte svůj rozhled!
Pochvala, povzbuzení by měla být konkrétní a měla by se týkat toho, co právě udělal, nestačí obecné: „Ty jsi šikulka.“ Můžeme tedy říct třeba: „To jsi postavil krásný domeček.“ nebo „Umíš hezky pro všechny připravit stůl k jídlu.“ A mělo by to být pravdivé, tedy ne nějaké přehánění.
Budete se divit, jak vám to otevře dveře do srdce druhých lidí. Každý kolem nás čeká na povzbuzení, ocenění, pochvalu.
Je to jednoduché, ale má to jednu podmínku. Vaše ocenění či povzbuzení nesmí obsahovat slovo ale, třeba „Hezky sis uklidil pokoj, ale zapomněl jsi na věci na stole...“ Tím se smaže celkový dojem povzbuzování − jako byste neřekli nic. Totéž platí pro slovo konečně, například: „Je dobře, že sis konečně umyl ruce.“
Učme se postupně od drobných ocenění a snažme se tím dělat lidem radost a povzbuzovat je.
Jan Vopalecký, červen 2024
Vím, co všechno dobrého děláš, ale...
Dokážu hodně, ale...
Dobrou knihou rozšíříte svůj rozhled!